-= ***** =- Översatt av Jette42
Enjoy your hours!
Vänta.
Vad?
Detta.
Senare.
Jag vill röka.
Fint. Rök.
Rök hela natten.
Stå still. Vänd dig inte om.
Du kommer inte att bli skadad.
- Bonjour, Nick. - Bonjour, madame.
Albert.
Bossen, hej.
- Jean-Claude. - Och, resan var bra?
- Och, hur går det för oss då? - Toppen.
Vi har många reservationer tills ikväll.
Bra. Hur många matgäster hade vi igår kväll?
- Över 150. - Bra.
- Baren var full. - Hur var musiken?
- Kanonband. - Bra. Bra.
Scotch on the rocks, tack, lite vatten.
Javisst.
Monsieur Max.
Var-- Var Nicky?
Voila. Tillbaka från Bermuda.
Var resan bra?
Ja, inte så intressant som din, det är jag säker på.
Herre gud! Får jag se på dig.
Du ser för djävlig ut. Vilken är din hemlighet?
Jean-Claude, gör klart nummer två på oss.
Javisst.
Ge oss lite plats. Tack.
Det är säkert.
Så där ja.
Bermuda.
Oh, gud.
Ja.
- Det var ganska pressat där ute. - Bra. Det håller dig skärpt.
Jag har gjort en mindre missräkning.
- Vi förlorade köparen. - Vad menar du med, "förlorade"?
Ja, hon är i en träkista sex alnar under jorden...
hon hör vi aldrig av igen.
Ja, jag har spenderat 20,000 i utlägg.
Nu, är jag skyldig det, plus 250 för egen del.
Tror du inte att jag kan ta hand om dig?
Att jag kan täcka upp dina utlägg och allt det där?
Det handlar inte om att täcka mina utlägg. Det är pengarna. Hitta en annan köpare.
Naturligtvis. Men herre gud, det är sånt som händer.
Den här saken kommer bli långdragen. Du måste ha tålamod.
Stopp lite. Vad tycker du om det här?
Fyra stora i din hand.
Fyra miljoner dollar i din näve.
- Fyra miljoner? - Mer än du någonsin kunna drömma om.
Mer än vi någonsin, någonsin gjort tillsammans.
Fyra miljoner. Vad sysslar du med?
Ja, jag upptäckte den här saken, som verkligen var exceptionell.
Det var en europeisk antikvitet, elegant...
och den var i händerna på den här dumma typen...
som inte kände till vad han ägde.
Och tyvärr...
blev den kvarhållen i tullen lite.
Vill du inte veta var?
Det beror på.
Beror på vad?
- På vad du tänker berätta för mig. - Okej.
Det är i Montreals Tullhus.
- Inte en chans. Jag är ledsen. - Oh, jaså. Vänta lite.
Jag har en kille-- Jag har en kille innanför.
Han ger dig alla ritningar, har hand om säkerheten, allt--
Du brukade säga till mig, "Stjäl utanför landet, i Staterna, Europa.
Men Montreal, bo i Montreal."
Jag har sagt en massa dumma saker i mina dar´, eller hur?
- Men det är-- - Precis.
Låt oss bara hitta en annan köpare till det här. Jag måste öppna stället.
Okej, men jag har inte snackat klart om det här.
- Kom igen. - Du begår ett stort misstag här.
Inte illa.
- Jaså? - Jag landade nyss.
Jag har fått leveransen.
Fått väskan?
- Javisst. Jag har den precis här. - Var är Johnny?
Han blev skjuten i Istanbul, rakt genom halsen.
- Jesus. Han var en bra kille. - Ja.
Bra och död.
Vill du snacka, eller vill du se vad jag har?
Hur kan jag vara säker på att du är okej?
Jag antar att jag skulle kunna knulla dig.
Det skulle funka.
Hej. Är du okej?
Visst. Bara bra.
- Hur var din resa? - Jag vet inte.
Städer.
De börjar snart se likadana ut allihop. Det gör de verkligen.
Och pastan i Rom är inte lika bra som din.
Och de djävlar snåljåparna.
De brukar se så charmigt europeiska ut.
Inte så bra som jag?
Kom igen.
Det måste vara något med dig som jag gillar...
därför ni har definitiv inget gemensamt.
- Och om jag vore? - Om du vore vadå?
Hade lite mer gemensamt, du vet, och var med lite mer.
Hur mycket mer?
Som, "hela tiden" mer.
Och jag var bara en jazzklubbägare och inte det där andra.
Vad skulle du tycka om det?
Hej, tänker du säga vad jag tror du tänker säga?
Jag tror det är det jag tänker säga.
Hej, baby, du vet att jag aldrig har begärt att du ska ändra på något för min skull.
Jag vet det. Jag frågar dig bara, vad du skulle tycka om det?
Jag vet inte.
Jag antar att jag ta en allvarlig funderare på det.
Då är det bäst att du börjar ta dig en allvarlig funderare.
Tack. Så då ses vi när vi ses?
Ses när vi ses.
Ursäkta mig. Kan du vara snäll och hjälpa mig?
Kan du hjälpa mig?
- Stället Norman? - Ja, ja.
Du går till hörnet, tar höger. Går två kvarter--
- Två. - Två kvarter, sen till vänster vid nästa kvarter.
- En gång till, tack. - Två kvarter den här vägen...
Ett kvarter den vägen till vänster.
- Och nu är du precis där. - Okej, tack ska du ha.
Tack, Nick.
Vad sa du?
Jag sa, "Tack, Nick."
Jag är Max, killen i tullhuset. Vi borde snackas vid.
Okej, hej då. Tack.
Tack. Hej då.
- Var är Max? - Han är i solrummet.
Nicoli, Nicoli.
Har du tappat ditt djävlar förstånd?
Mitt förstånd? För flera år sedan. Varför?
- Vad så du till den här killen? - Vad då sa, till vem då?
Din killen du har innanför, han som verkar lite saktfärdig.
Han var framför mitt hus. Han visste vem jag var.
Vänta. Han måste ha följt efter mig till klubben och sen hängt på dig där.
Säg åt honom att om han gör om det igen, så kommer han hamna på sjukhus.
Vänta. Tror du jag försöker pussla ihop dig med en dåre, eller?
Du måste medge att den grabben gjorde ett bra spårjobb.
Jag bryr mig inte om vem han är. Utsätt mig inte för sånt. Du borde veta bättre.
Han har förberett larmet och mikrofonerna.
- Du går in, vrider om nyckeln-- - Jag har ju sagt, att jag inte är intresserad.
Du får aldrig mer en sån´ chans att göra en klipp som detta.
- Varför är du så angelägen? - Fyra miljoner.
Hur många gånger måste jag säga det till dig?
Han är så angelägen därför att vi börjar få ont om tid.
Om jag ska jobba med en partner på den här grejen...
så måste vi slå våra kloka huvuden ihop nu med detsamma.
- Vad gör du i mitt hus? - Ta det lugnt.
- Jag säger bara-- - Vem i helvete är den här killen?
- Vad i helvete vet du? - Jag har hållt på med detta i tre veckor.
Jag måste veta om du är den killen som Max säger att du är.
- Jag måste gå. - Nick, vänta. Vänta.
Jag har inte åkt 500 mil bara för att-- Jack Teller. Trevligt att träffa dig.
Vad fan är det här?
Du är inte smart nog att veta var din kuk sitter.
Vi bestämde att du skulle sitta där du var tills jag ringde dig.
- Stämmer inte det? - Okej.
Jag trodde jag kunde hjälpa dig att övertala honom. Jag trodde han redan var med oss.
Var inte så satans företagsam. Försvinn för helvete ut ur mitt hus bara.
När ni grabbar har fått ihop den här skiten, så ring mig, okej?
Ofattbart.
Det är en lyckoträff att du korsade min väg.
Idag
Jag ska berätta något för dig som du bör känna till.
Allt du behöver göra är att låta allt utveckla sig.
Längtan den kära
När du är nära
Du håller på att ge efter
Reta mig inte så
Jag tror du vet
Du håller på att ge efter
Och om du lyssnar kan vi båda finna frid
Släpp det löst
Slå bort tanken på att du inte kan vara där
Jesus!
Gud! Jesus! Ta det lugnt.
Lyssna noga. Stick från stan´ ikväll. Kom inte tillbaka.
När vi ses igen, ska jag krossa dina satans knän.
Vi ses Nick, Jag kommer döda dig.
Det är ett förbannat farligt spel du spelar här.
Är vi färdiga?
Ja, vi är färdiga.
Hur gick det?
Inte som planerat.
- Vad är det du vill ha? - Till att börja med, lite djävlar respekt.
Jag menar, vad tror du? Nu är jag här för att göra ett jobb.
Och om du inte vill vara med i detta så är det okej. Säg "nej."
Men skicka inte en tredje klassen spårhund för att kolla upp mig.
Du kan göra det mer professionellt.
Hallå.
Ja. Är du okej?
Han står precis här. Oroa dig inte. Åk hem bara.
Jag ringer dig senare, okej? Det är okej.
Okej.
Jag kom inte hit för att ställa till problem.
Det gjorde jag inte.
Att gå på dig så där på gatan det var dumt gjort.
Ursäkta. Varför kan vi inte bara säga att vi är kvitt?
Jag ska bara säga dig en sak, sen ska jag gå min väg.
Vi behöver inte ha mer med varandra att göra om du inte vill.
Jag har spanat in det där stället i ett par veckor nu.
Det är lite komplicerat, men det är ett genomförbart jobb.
Jag kan fixa systemet där inne om någon kan bryta sig in i den där lådan.
Hör här, jag känner inte dig, du känner inte mig.
Jag vet att det inte är det bästa sättet att göra saker på, men...
Jag är väldigt bra på det jag gör, okej?
Och jag tar det på stort, stort allvar. Det kan du fråga Max om.
Och, om du nu är den grabben som han säger du är...
så borde vi kolla in det här.
Bara--Bara ta en titt på det.
Det är allt jag säger, 'därför det här ger mycket stor utdelning...
till mycket acceptabla risker.
Titta på det bara. Ta dig en titt själv.
Jag gillar ditt ställe.
Du har bra smak.
Oh, herre gud. Det är trevlig och mörkt här inne.
Ta mig fan allt.
Jesus.
Varför satsar du inte på att sätta upp lite lampor på det här stället?
Varje gång jag kommer hit, känns det som att leka kurragömma.
Hur mår du?
Nu måste du säga mig det--
det magiska ordet.
All right, jag gör det.
Bra, bra. Jesus, älskling. Du är en älskling.
Bravo. Det du gör verkar förnuftigt.
Men på grund av de riskerna som det innebär, så måste min andel vara sex miljoner.
Operatör?
Jag har en dåre här nere som precis sa sex miljoner.
Nej, nej. Skicka en doktor. Jag tror-- Mår du bra?
Jag mår fint.
Sex satans miljoner dollar? Vad hände med fyra?
Jag gör det på min bakgård. Jag tänker inte göra det på det sättet. Jag är ledsen.
Om du vill att jag ska göra detta, så får du betala vad som skäligt.
- Det är så det måste bli. - Jag betalar dig alltid vad som är skäligt.
Det tror du alltid att du gör. Jag vet alltid vad du betalar mig.
Det är inte alltid skäligt. Jag behöver det här för detta.
Jag gillar din stil.
Visst, ja, okej. Jag förstår.
Det är vad jag måste göra. Jag vill betala av lånet på klubben.
Jag vill äga det här stället helt och hållet.
Jag vill att den ska vara min. Jag lever så som jag vill.
Därför efter det här, inga fler jobb.
Det här är det sista jag gör. Jag slutar för gott.
Hur många gånger har du inte sagt det till mig under 25 år?
Det ska jag tro på när det blir två måndagar på en vecka.
- Eller? - Jag är färdig. Jag är färdig. Inte mer.
Ja, okej. Jag hoppas hon är värd det.
Här kommer en okänslig en´.
Snyggt hus, snygg klubb. Du måste vara mycket duktig.
Jag vill egentligen inte göra så här, men lyft upp dina armar.
- Varsågod. - Han är okej.
Okej?
Är detta ett socialt samtal? Vad gör vi här?
Jag vill göra det här tillsammans med dig...
men jag driver den här operationen in i minsta detalj.
Om du har problem med det, så kan vi gå hem precis nu.
Har du nåt´problem med det?
Det är bra.
Du talar om för mig allt du vet och jag ska planera allt.
Om jag känner nåt´ med jobbet eller med dig som jag inte gillar, så går jag.
Om jag för ett enda ögonblick att du inte kan leva upp till det här...
eller om du döljer nåt´ för mig, så går jag.
- Uppfattat? - Det är bra.
Berätta för mig vad det är du vill veta.
- För det första, vad är det vi letar efter? - Vet du vad en spira är?
Det är någonting som kungen håller i.
Precis där.
Den är gjord 1661 i Frankrike till en speciell kröning...
till en flick drottning.
- Den är ovärderlig. - Det är den inte för oss.
Vad är du att säga om dess specifika placering?
Jag kan ge dig ritningen på hela byggnaden, okej? Jag har bottenvåningarna.
Jag har tagit tiden på säkerhets mönstret i mer än tre veckor.
All right. Ge mig en bild av det hela.
Okej. Han fixade jobbet åt mig.
Inte jag men Brian, killen på gatan.
Ja, jag kommer ihåg.
Är han spårbar? Telefonnummer? Adress? Och såna´ saker?
Det är totalt vattentätt. Killen är en hel välgörenhet, en tjänst.
Killen existerar inte ens på papperet.
Han dyker bara upp. Han är assisterande vaktmästare...
från midnatt till klockan 8.
Säkerheten är ganska normal.
På natten, så låser de hela stället. De har galler för fönsterna på bottenvåningen.
Du kan bara ta dig in på ett ställe, ut genom lastbilsgrindarna.
Tack, Hubert. Tack.
Bemanningen är mycket liten. De har bara en kille som sitter i en kur utanför...
som bara håller ett öga på saker och ting.
På insidan, så kommer alla in genom en metalldetektor av standard modell.
Det är lite knepigt att få in saker, men det har jag klurat ut.
Alla vakter känner mig vid det här laget, så det är ingen som kollar mig så noga.
- Okej, tack så mycket. - All right.
Så snart jag är inne, kan jag gå vart jag vill.
Hej, Laurent.
Allt kommer att skötas från den den här lilla kommandocentralen.
De har satt upp bevakningskameror i hissarna och i alla gångar.
De har ett par magnetiska dörrar, men de är vanliga allihop.
Mycket övertid. Inte så mycket nu.
Och den ordinare vaktmästaren är den här gamla killen, Danny.
Han älskar Brian. Älskar honom.
Jag har lindat den har killen om mitt finger, helt och hållet.
Han skulle göra allt för mig.
Och för det mesta, så jobbar jag tillsammans med honom.
En massa enkelt skitjobb, hjälper bara till lite.
Men jag kan smita från honom hur enkelt som helst. Jag har en massa olika svepskäl.
Jag har skissat av halva stället redan. Jag har kopierat massor av nycklar.
Jag kan ge dig tillgång till nästan vilket rum som helst.
Var finns spiran?
Jaha, du förstår, det är det som är lite knöligt.
Lyssna på det här.
Det var planerat att det skulle föras in i landet...
inuti ett ben på ett antikt piano.
Och det var så enkelt. Sen beslag tog de det.
Jag menar, kan du gissa varför?
Satans insekter.
Du förstår, hela lasten var var nerlusat med termiter.
Asiatiska långhornade kackerlackor.
Vi blev blåsta av insekter.
De här sakerna äter sig in i trädet...
så det blev kratrar nästan i hela lasten.
Då tog de ut godset och levererade det mesta.
Men pianot är också tillverkat av trä, så de beslag tog det.
De tog hand om allt och satte det i karantän.
Medelstor bevakning, tredje våningen.
De är verkligen rädda för de här sakerna...
och de kan inte skicka tillbaka dem till Frankrike.
Så de bestämde sig för att bränna alltihop.
Nu ska jag säga dig...
Jag vet inte i vilket av de satans benen saken finns i...
men en del av mig var frestad av att ta alla benen.
Jag vet inte om de här kommer smälta eller så.
Du förstår, jag ville bara dö.
Jag var tvungen att improvisera lite.
- Jag-jag såg något i elden. - Vi brände bara saker.
Nej. Hör här, hör här. Jag såg något i --
Pianot. I pianot, Jag såg en-- Kolla.
- Jag såg något. - Jack!
Där! Där!
Vad är det?
Och alla blev som galna.
Ingen visste vad det här är eller vad de skulle göra med det.
Ingen har inte sett en sådan upphetsning där nere.
Så de ringde till någon tillsyningsman. De slet honom ur sängen.
Han kom ner, och tog en titt på den här saken.
Han visste inte vad fan det var, men han vet att det är värt massor.
Han sa åt dem att de skulle lägga det i källaren tills de visste mer.
- Och det gjorde de. - Var inte orolig. Var inte orolig.
- Var inte orolig för det. - Jag vill se det, Danny.
- Får jag se? - Nej. Kom nu, så går vi.
Okej. Hej-hej. Hej.
Källaren i tullhuset...
har den högsta säkerheten i östra Kanada.
Det byggdes som skyddsrum under Kalla Kriget.
Alla deras viktiga saker är där-- statliga bevis, narkotika...
beslagtagna vapen.
Den där spiran är i ett kassaskåp någonstans i det här rummet.
Men saken är den, det finns inga -- det finns inga kameror.
Om det hade funnit det, så skulle jag kunna se en vinkel på skärmen.
Så om vi kan få in dig i det rummet, kan du jobba hela natten.
Vi behöver bilder på kassaskåpet eller ett modellnummer från deras akter.
Sen behöver vi ritningar-- kartor över infrastrukturen...
skisser, kopplingsscheman, allt som vi kan få tag på.
Det är allt jag har nu, men ge mig två dagar.
Vi måste bara komma på ett sätt att ta oss in i källaren.
Ska du stå här, eller ska vi köra runt lite i natt?
Varför kysser du mig inte i röven, va?
- Vi är på gång nu. Är du redo? - Vänta.
- Ger du ge mig ett tecken? - Inte än. Inte än.
Hur går det?
Håll dig utanför tills jag säger till.
Tre-tre, två-sex...
två-nio, tre-två.
Jag repeterar: 33, 26, 29, 32.
Uppfattat. Tre-tre, två-sex, två-nio, tre-två.
Ta höger. Fortsätt öst ungefär 20 meter.
Du bör se nästa öppning.
Jag är vid en mur här, en slags mur...
där du sa Jag måste gå.
Är du säker på det? Det visar en rak gång på kartan här.
Det är inte som jag fantiserar. Jag är precis här framför den.
Vill du komma ner hit och titta själv?
Visst. Okej, okej. Vänta.
Visst, ge mig en sekund bara.
- Hör du mig? - Sväng vänster. Gå ungefär 20 meter.
Du ska då gå in i en parallell tunnel.
Ta höger. Och du ska vara tillbaka på rätt kurs.
Gå i tunneln cirka 150 meter åt väst.
Du kommer fram till ett "T" korsning. Säg till när du är där.
Ungefär 300 meter.
- När du kommer till änden, ta höger. - Gå nordväst.
Nordöst. Kolla det. Nordöst.
Ett ögonblick. Vänta.
- Är du med mig? - Gå väst. Gå väst.
- Jag går väst. Jag går i cirkel. - Ta höger. Gå 40 meter öst.
Ta sen till vänster. Gå cirka--
Sväng höger. Sen tillbaka.
Du har kanske 500 meter kvar.
Rakt fram 20 meter och du, och du bör vara rakt under rummet.
Tunneln fortsätter.
Men se upp. Du bör se stegen till ingången.
Jag är i ett schackt. Jag klättrar upp.
Vad gör du?
Jag klättrar ännu.
Det här ser ut som det.
Jag är klar.
Vad i helvete är det här?
Hej, du har en hel klunga med vägarbetare vid entrén.
Du är tvungen att hitta en annan väg ut.
Var är du?
Jag är vid De La Montagne och Ottawa.
Repeterar: De La Montagne och Ottawa.
Uppfattat. Vi är på väg.
Här ska det vara, precis här.
Vi är här. Jag försöker hitta dig bara.
Där. Han är där borta.
Okej, kusten är klar.
Jag kommer ut.
Hallå.
Någon hemma?
- Champagne. - Javisst.
- Snyggt dukat. - Snygg klädsel.
Gillar du det? Tack.
Så, du ställde en par frågor till mig för ett par dagar sedan.
Och du har tänkt över det på allvar?
Faktiskt, så jag har glömt bort frågan.
Här är mitt svar.
Du håller inte upp ditt glas.
Jag är ledsen.
Min far var advokat-- en mycket smart man--
och brukade alltid säga att en affär är bara bra...
om båda parter får en känsla av att de gav upp något.
Kommer det ett svar snart? 'glaset börjar bli tungt.
Okej.
Jag ska ändra på mitt liv...
Jag ska flytta hit...
Jag ska älska dig...
och tro att detta är det bästa beslutet jag någonsin tagit.
Men jag vill inte flytta hit om det innebär att det en dag...
Jag kanske får prata med dig genom en glasruta.
Jag vill inte flytta hit om det innebär att jag måste oroa mig om nätterna.
Så om du kan lova mig, precis nu, att du är färdig med det...
då kan vi skåla på att göra förändringar.
Jag-- jag sa att du kan dricka nu.
Jag vet.
Jag vill göra allt det där.
Jag vill bara berätta för dig att jag tänker göra en sak till...
- och det är. - Oh, helvete.
Allt du sa var toppen. Det är perfekt.
Det är bara en sak till som jag måste göra.
Du satte ner det där när du visste att du inte kunde genomföra det.
Jag satte ner det där bara för att-- jag ska genomföra det.
- Detta är min sista grej. Jag lovar. - Säkert.
Jag lovar dig att detta är den sista grejen.
Sluta då. Sluta nu.
- Vad innebär "den sista grejen"? - Det innebär att vi inte behöver något.
Jag behövde inget innan, och jag behöver ingenting nu...
men vad jag ville var att få vara med dig.
Och vad jag inte behövde var exakt den här sortens skitsnack.
Mitt liv var inte perfekt förut, men vi var åtminstonde ärliga.
Ge mig lite--
Jag ser dig när jag ser dig.
Hej, vad gör du?
Någon har satt fingeravtryck på mitt fönster, Danny.
- Du behöver inte göra det. - Jag gillar att putsa fönster, Danny.
Det är helt okej.
Vi saknade dig igår natt. Mår du bättre?
- Ja, tack så mycket. - Säkert?
Ja, jag är okej. Tack, Danny.
- Stressa inte. Okej, hej-hej. - Hej-hej.
Hej.
Det är ditt kassaskåp.
Traeger har tillverkat juvelkassaskåpet, årets modell.
Om det är nytt, så blir det tufft att hitta den rätta kombinationen.
Jag har alla de här årsböckerna.
- Verkligen? - Ja. Och mer då?
Okej, systemet är Ironclad Security.
De är har stora kommersiella industri utrutstningar.
De har hand om många av av regeringens byggnader här.
Och denna byggnaden är ganska gammal. Ledningar finns över hela stället.
De är lätta att hitta. Jag kan klippa av dem på tre eller fyra olika ställen...
och skicka in dig där, men jag behöver ingenjörernas passérkoder.
Jag har letat. De har dem inte här inne.
De finns nog på Ironclad. Jag vet inte vad jag ska göra.
Okej.
Va, ringer du till någon nu?
- Vad? Vem är det? - Det är jag. Skruva ner musiken.
Hej, Nick, jag sitter djävligt illa till.
Min mamma har helt tappat kontrollen.
Lyssna. Lyssna noga.
Ironclad Security.
- Stor utrustning. - Javisst.
Jag behöver ingenjörernas passérkoder till tullhuset.
Jag vet inte. min koncentration är inte så bra.
Jag har inte sovit på en månad. Vänta. Vilket tullhus?
Montreal.
Du pissar inte i vår pool, du.
Du har alltid sagt att du aldrig skulle göra ett jobb i Montreal.
- Jag vet. Jag vet. Kan du fixa det? - Steven!
Vem pratar med vid den här tiden?
Jag för ett djävlar samtal med en av mina vänner, mamma!
- Är du.. Är du okej? - Hon är en pina.
Så, berätta nu exakt vad det är du vill.
Ett ögonblick bara. Här är en som berätta vad vi behöver.
Säg till honom bara vad det är du behöver.
Jag behöver separata desarmerings och återstållnings koder för hela systemet...
Och jag behöver de individuella koderna för att komma in...
så jag kan stänga ner hela zonen utan att slå av huvudströmmen.
- Okej? - Ja.
- Förstod du? - Uppfattat.
Lyssna nu, jag behöver det inom 48 timmar.
Om du fixar det, ska jag dubbla ditt senaste pris.
Kompis, ge mig en Kaypro 64 och en rington...
så kan jag fixa allt.
Oh, nu håller du på att dö.
Är det någon du jobbar med?
Och du gör det svårt för mig.
Torsdag, 8:07.
Hej. Jag fick ditt meddelande. En av flygvärdinnorna är sjuk...
så jag är tvungen att täcka upp för henne på en New York resa.
Vi får prata när jag kommer tillbaka om några dagar.
Okej? Hej då.
Slut på meddelandena.
Bara gå in.
- Jobbar du här? - Nej. Här.
Kom in.
Vill du ha lite kaffe?
Jösses. Är det detta vi har att göra med?
Sidan 720.
- Var kan jag få tag på en av dessa? - Du måste känna de rätta människorna.
Traeger golvkassaskåp. Här är det.
En solid stålkropp.
Förstärkta dörrar med aluminium och kobolt.
En halv meter hård platta. Dubbel nummerskiva.
Du kommer behöva två, tre timmar att borra dig igenom det.
- Du kan inte borra i det här. - Varför inte?
'Därför detta är en nyare modell och det har det här plasthöljet.
Ser du glashöljet här? Ser du?
Borra i det så spricker glaset och dessa bultar faller på plats.
Du är körd. De är låsta. Glöm det.
Du kan inte ens bryta dig in med en bulldozer.
Jag har aldrig sett nåt´ liknande. Vad tänker du göra?
Jag vet inte, men om någon har kunnat bygga det, måste någon kunna riva det.
Ja, kolla, när jag stänger ner den här, så kommer du se detta ljus släckas...
men det kommer inte, att registreras någonstans.
- Är det där din låda? - Det är det.
Det är ett satans monster. Den är tre gånger större än den här.
Till och med större än den där.
Ser du den därborta?
Du ser den bättre här borta.
Den är posten har aktiva infrastrålar.
Jag vet inte. Den var inte med på specifikationen över systemet.
Det måste vara en oberoende slinga som de har i reserv.
Jag ska ta hand om det.
All right, lugna ner dig bara, okej? Jag är där om några minuter.
Jag måste ta hand om en sak. Jag släpper av dig.
Min mamma är bara ute i en halvtimme eller så.
Jag surfade omkring vid Ironclads server vid roten COBOL nivån...
när någon gjorde intrång, hackade sig in i min maskin, och i min information.
I tre minuter, var jag helt synlig.
Nu blir jag tvungen att sätta upp min brandvägg från början igen.
- Kan du säga det på engelska? - Ursäkta.
Jag var bara några steg ifrån att låsa upp ingenjörernas koder...
när jag sprang in i en kille på andra sidan.
- Och vad finns det på andra sidan? - Ironclads datorer.
Jag gissar på att han är en lägre system administratör.
Så, vi bytte till ett privat chat-rum, och han skickade mig detta.
Kan du fatta det?
Killen kom in i min värld och kallade mig för arsle.
- Kan du ge mig mina koder? - Jag skrev, " Hur mycket?" Han skrev...
" Ingenjörskoderna till till tullhusets källare?"
Jag sa, "Du gissade det, Blue's Clues."
Och han sa, " Fuck you." Och jag sa, " Nej, fuck you."
Och han sa, " Nej, fuck you." Och jag sa då, " Nej, fuck you."
Då sa han, " Nej, fuck--"
Kan du ge mig koderna?
Killen vill ha 50 tusen i utbyte mot koderna.
- Femtio tusen. - Ja.
Ta kontonumret.
När jag sätter in pengarna, så lämnar han koderna till dig.
Negativ. Killen går inte med på en överföring.
Han vill ha kontanter och det ska ske personligen.
- Något mer? - Nej.
Du får ordna det. Jag håller mig utanför det här.
När detta klippet är klart, ska jag ta ett snack med det här krypet.
När jag är klar med den här skiten, så kommer att inte att kunna gömma sig i Bolivia!
Jesus. Titta på alla dessa människor.
Vem ordnar ett möte i en offentlig park?
- Ser du honom? - Jag tittar.
Jag har honom. Han har hämtat förstärkning.
Okej, jag har honom.
Hej, hur mår du? Kul och se dig.
Skaka hand. Sådär ja. Är du min kille?
Ja.
- Vem är det? - Kusin.
Kusin? Okej. Ser du killen till vänster bakom mig...
där bak på bänken, läser tidningen, den stora där?
Det är min kusin, okej?
Så vi har hela släkten här, det var trevligt, tror jag. Eller? Okej.
Jag ska ge dig det. Titta och och se om du är nöjd.
Nej, ta inte ut det.
Hej, du, ge inte mig order. Jag tar order varje dag, okej?
Kan inte räkna pengarna på allmän plats.
Det är därför du inte ska ordna ett möte i en allmän park.
Bara så du kommer ihåg det i framtiden.
Kolla bara snabbt i väskan.
Du ska gå hit. Är du redo?
Vad i helvete är det där?
Han ska ge mig numren, och jag läser upp dem i den här micken...
till en vän som kollar upp dem.
Trodde du att jag tänkte skriva ner dem på en servett eller så?
- Okej, klar. - Okej, du är med nu.
Första raden: 3-1-7.
- 3-1-7. - Uppfattat. 3-1-7.
Steven, 3-1-7.
Bekräfta 3-1-7.
Ett ögonblick bara. Är ni kusiner på mammas sida?
- De första numren är ok. - De är ok. De är ok.
Säg till hackern där på andra sidan ledningen...
att om han försöker ta sig in i mitt system, så ska jag steka honom, okej?
Varför oroa dig för nästa gång, nästa gång, okej?
Låt oss få detta överstökat innan folk börjat titta på oss.
- Ge mig andra raden. - 9-4-6.
- 9-4-6.
Repeterar: 9-4-6. 9-4-6.
- Ta det lugnt. Slappna av. Ta ett bloss. - Jag röker inte.
Inte jag heller, så bra för oss. Är ni grabbar härifrån? Bor ni här?
Vad frågar du så förbannat mycket?
- Den är bra. - Andra raden är bra.
Vad är den tredje raden?
5-8-3-9.
5-8-3-9. Uppfattat.
5-8-3-9.
Detta tar för lång tid. Jag kommer för satan att bli blåst.
Håll käften, Eric.
De måste bekräfta numren på serven. Det tar lite tid.
Slappna av bara, Eric.
Kan du hjälpa mig? Det verkar vara amatörer där ute.
- Fuck you, ditt arsle. - Vad gör du?
En av dem har ett vapen.
Burt, den stora killen har ett vapen.
Steven, hur går det? Vi tappar de här killarna.
- Jag jobbar på det. - Steven, vill du ha lite lunch?
Jag pratar i telefon, bitch!
- Mår ni bra? - Vi mår fint.
Ingen rör sig. Eric, titta på min högra hand nu.
Om du tar fram den, så tar jag fram denna, och det blir en djävlar röra.
Stoppa undan den, Eric.
Det finns barn runt omkring. Vad tänker du på?
Stoppa undan den. Ta ett djupt andetag och stoppa den i din bakficka.
Stoppa undan den.
- Det är bra allihop. - Sista raden med nummer är bekräftad.
Sista raden med nummer är bekräftad. Nu måste vi ut härifrån.
Ta inte med ett vapen nästa gång.
Hör här, jag trodde att jag kanske skulle behöva ett, och det gjorde jag.
- Nu har vi koderna. - Ta inte med ett vapen.
Herre gud.
Jag ringde. De sa att du inte hade checkat in ännu. Nej.
Så vilken tid kom du in?
Kom igen, älskling. Bo inte på ett hotell.
Kom över till mig istället. Jag ska laga lite--
Ja. Ja.
Jag skulle precis säga att du skulle komma till mig. Jag ska laga något.
Du vet, vi kunde prata, okej?
Jag tänker köpa ett ställe
Jag ser fram emot den dagen
Då jag kan ge mig av
Därför att till och med en dåre kan se
att det finns ingenting för mig här
Men skynda dig, pojk hämta vattnet
Gör inte saker som du inte fixar.
Han är bra.
När kommer du dit?
Jag kommer om ett par timmar. Jag är okej. Jag klarar mig fint.
Hör här, säg mig en sak. Säg mig en sak.
Alla dessa år som du har hållt på med detta...
vilken är den största risken du någonsin har tagit?
I jobbet. Du vet, den största chansningen.
Jag tar inga stora chanser.
Jag vet att du är försiktig. Jag är också försiktig, förstår du.
Jag menar inte så. Jag menar--
När du precis började, när du var i början ...
måste du ha tagit lite chanser här och där.
Gjort något som var lite vilt. Jag är bara nyfiken.
Har aldrig tagit stora risker.
Jag ska säga dig något.
Du är smart, du är begåvad och du vet några saker...
men begåvning betyder inget om du inte gör de rätta valen.
Det finns begåvade människor där ute som aldrig få komma ut i dagsljuset mera.
Sista grejen, kräver diciplin...
för hela det här spelet är en enda stor chansning...
Och om du inte har diciplinen att hålla dig borta från riskerna...
eller från spelet eller vad du nu vill kalla idiotiska drag...
då min vän, är jag rädd för att jag måste säga, att du går under en dag.
Det är oundvikligt.
Vill du ha mitt råd?